Harmincegy éve, 1993-ban döntött úgy az akkori önkormányzati képviselő-testület, hogy
Pro Urbe díjjal, illetve díszpolgári címmel jutalmazza azokat, akik hozzájárultak Székelyudvarhely fejlődéséhez és népszerűsítették a települést, erősítve ezáltal a közösség identitásmegőrzését is
– emlékeztetett az esemény megnyitóján Gálfi Árpád, Székelyudvarhely polgármestere.
Mint mondta, ez jó döntés volt, hiszen fontos, hogy a közösség elismerje azok munkáját, akik nem csak egyéni érvényesülésüket, érdekeiket tartják szem előtt. Az évek folyamán
egy tiszteletre méltó klub alakult ki a több mint száz díjazottból, akiknek véleménye és meglátása fontos a közösség számára
– jelentette ki az elöljáró. Hozzátette, időközben nőtt a jutalmazók felelőssége is, hogy az újonnan elismertek méltók legyenek elődeikhez. Hangsúlyozta: az idei díjazottak méltón képviselik azt a szellemiséget, amelyre mindnyájan büszkék lehetünk.
Balázs Ferenc cserkészvezető, fotográfus, pedagógus a romániai magyar cserkészmozgalom újraindításában betöltött meghatározó szerepéért, illetve fotográfusi és fotóklubvezetői tevékenységének elismeréseként vehette át a Pro Urbe díjat. A jelenlévőknek elmondta, sem anyagi, sem erkölcsi megbecsülést nem várt teljesítményéért, csupán a helyi közösségért cselekedett. Fia, Balázs Attila közölte, ötven darab nagyméretű, digitalizált fényképet adományoznak a Haáz Rezső Múzeumnak, amelyeket édesapja az 1950-es évek és az 1989-es forradalom közötti időszakban készített. Ezt pedig az elkövetkező két évben újabb ötven fotóval fogják kiegészíteni. Ezen fényképeket pedig Európa egyik legnagyobb digitális fotóarchívumának, a Fortepan-nak is átadják.
Székely Zoltán fizikatanár a Tamási Áron Gimnázium kivételes és egyedi pedagógusaként életcélul tűzte ki a fiatalok érdeklődésének felkeltését a szaktantárgya iránt. Mindezt rendhagyó előadásokkal, bemutatókkal és kísérletek révén érte el. Diákjait inspirálja, mentorálja, rangos versenyeken, vetélkedőkön egyengeti útjukat. Ő tanári tevékenységének elismeréseként részesült Pro Urbe díjban. Székely Zoltán rámutatott, ő megilletődött, amikor értesítették az elismerésre való jelölésről – valójában mások kellett meggyőzzék, hogy azt valóban megérdemli. Szerinte egy olyan elismerésről van szó, amelyet nagyon sokan megérdemelnének Székelyudvarhelyen, legyen szó életeket mentő orvosokról, kenyeret sütő pékekről, nevettető színészekről stb. Bízik benne, hogy egyszer az ő munkájukat is értékelik. A díját diákjainak és kollégáinak ajánlotta.
Post mortem részesült Pro Urbe díjban Szabó János szobrászművész, aki tehetséges művészként számos köztéri alkotással, emlékplakettel és szoborral gazdagította szülővárosa és Udvarhelyszék településeit. Köztéri szobrai nem csak méreteikben, de belső arányaikban és összegző formavilágukban is monumentálisak, egyediek. Az elismerést fia, Szabó Levente fogadta, aki a Palló Imre Művészeti Líceumnak adományozta a díját, hogy kiállíthassák azt az iskolában, az apja emlékére létrehozott részen.
Ilyés Ferenc kézilabdázó Székelyudvarhely szülöttjeként a magyar kézilabdázás fontos szereplőjévé vált, és kimagasló sporteredményeket ért el különböző klubok színeiben. A magyar válogatott tagjaként, illetve a Magyar Kézilabda Szövetség elnökeként tovább folytatja a sportág felvirágoztatásáért végzett munkáját. A felsorolt tevékenységeivel érdemelte ki a Székelyudvarhely díszpolgára címet. Ilyés Ferenc hangsúlyozta, mindig is büszke volt székelyudvarhelyi származására, sohasem számított díjakra, hanem mindig igyekezett egyre jobb lenni szakmájában. „Mindig éreztem a mérkőzések előtt és után, hogy az a szeretet, amit kapok, az nem csak Magyarországról érkezik, hanem innen is tőletek… Ebből próbálok visszaadni minél többet a Magyar Kézilabda Szövetség elnökeként az udvarhelyi kézilabdásoknak és a városnak” – fogalmazott könnyeivel küzdve.
Néhai Eötvös Péter zeneszerző és karmester Székelyudvarhely szülöttjeként jelentős sikereket ért el szakmájában. Sikeres zeneszerzőként, rendhagyó zenepedagógusként, kiváló karmesterként, és a 20-21. század egyik legismertebb kortárs operaszerzőjeként jegyzik, ugyanakkor a zenei élet legjelentősebb és legbefolyásosabb személyiségeként tekintettek rá. Számára post mortem ítélték meg a város díszpolgári címét. A jutalmat felesége, özvegy Eötvös Péterné Mezei Mária vette át. „Nagy művész és nagy ember volt” – közölte nemes egyszerűséggel, majd megköszönte az elismerést.